Pro mnoho lidí je Hubble nejvíce známý svými úžasnými obrázky vesmírných objektů.
Pro astronomy je ale nejcennější svými významnými daty, která přináší,
a která pomohla zrevolucionalizovat mnoho oblastí astronomie
v průběhu uplynulých 27 let.
Toto je druhý díl pořadu
o nejvýznamnějších objevech Hubblu v průběhu jeho historie.
Největší objevy Hubblu - část II.
V první epizodě
jsme sledovali, jak Hubble zkoumal raný vesmír,
vypočítal jeho stáří a pomohl pátrat po záhadné temné energii.
Temná energie však
nebyla jedinou neviditelnou věcí, kterou Hubble pomohl odkrýt.
Teleskop při svém pátrání zkoumal velkou část noční oblohy
a pátral po vodítkách ke stejně záhadné - ale nesouvisející -
temné hmotě.
Astronomové využili Hubble k vytvoření mapy každodenní, viditelné hmoty,
ze které mohly odvodit velkoškálové rozmístění temné hmoty
výzkumem toho, jak její gravitační přítomnost
ohýbá světlo na snímcích.
Mapy tohoto druhu jsou klíčovým krokem
k pochopení této záhadné složky vesmíru.
Zatímco temná hmota je stále záhadou,
Hubble nadzvedl závoj obklopující kosmická monstra
trůnící ve středech většiny galaxií:
supermasivní černé díry.
Za použití spektroskopických schopností observace
Hubble sledoval galaktická jádra a zjistil, že zdejší hvězdy
obíhaly na těsných orbitech při ohromných rychlostech.
Toto podivné chování
naznačovalo přítomnost skutečně kolosálního gravitačního pole -
vytvářeného supermasivní černou dírou.
Šlo o první jasný důkaz jejich existence!
Dnes víme, že černé díry se nacházejí ve středech
téměř všech galaxií.
Některé z nich jsou velmi aktivní
a pohlcují plyn ze svého okolí -
a dokonce i celé hvězdy!
V roce 2008 Hubble zviditelnil poprvé něco jiného.
Při výzkumu jasné hvězdy Fomalhaut
teleskop objevil malý světelný bod
v mohutném prachoplynném prstenci, který hvězdu obklopuje.
Hubble obrátil svoji pozornost k honu na planety
a pořídil první přímý snímek planety ve viditelném oboru
a to v jiném planetárním systému.
Ačkoliv to nebyl jeden z jeho původních vědeckých cílů
Hubble se od té doby stal průzkumníkem exoplanet,
především ve výzkumu jejich atmosfér.
Chemické složení planetární atmosféry
zanechává jedinečný otisk ve světle hvězdy, které jí prochází.
Tímto způsobem
Hubble poprvé analyzoval atmosféru Super-Země
ve vzdálenosti 40 světelných let.
A v budoucnosti
Hubble možná bude schopen najít stopy života v jednom z těchto otisků.
Kromě objevů a snímkování exoplanet
Hubble také způsobil revoluci v našem celkovém pochopení
formování planet.
Při výzkumu Mlhoviny v Orionu učinil Hubble úžasný objev
že alespoň polovina hvězd v této oblasti
byla obklopena ohromnými rotujícími disky plynu a prachu -
tedy hrubým materiálem nezbytným pro formaci planet.
Před výzkumem Hubblu
byla potvrzena existence pouze jediné planetární soustavy.
Výzkumy Hubblu ukázaly, že planety vznikají
v okolí mnohem více hvězd, než se dříve předpokládalo,
což zvyšuje pravděpodobnost existence života v okolním vesmíru.
Kromě formování planet
Hubble vždy zkoumal také zrod, život a zánik
jejich mateřských hvězd.
Hubblova vysoká rozlišovací schopnost byla vždy zásadní
při výzkumu oblastí formování hvězd,
v Mléčné dráze i jiných galaxiích;
a jeho schopnosti v infračerveném oboru umožnily nahlédnout skrz
silné vrstvy prachu a plynu přítomné v těchto oblastech.
Smrt hvězdy může být stejně krásná a zajímavá jako její zrození.
Hubble pozoroval jak hvězdy podobné Slunci,
jak docházejí svého konce ve formě planetárních mlhovin,
tak i masivní hvězdy, končící svůj život jako supernovy.
Jejich výzkumem v různých fázích jejich života
nám Hubble umožnil načrtnout kompletnější obrázek hvězd,
stavebních bloků galaxií.
V průběhu posledních 27 let nás Hubble - a příroda sama -
nadále překvapovala až za rámec naší nejdivočejší fantazie.
A nemusíme pochybovat o tom, že v tomto budou pokračovat i nadále.
Přepis ESA/Hubble; překlad VS.