Vesmír se nám odhaluje v mnoha barvách.
I když Hubble dokáže pozorovat ve velké části
elektromagnetického spektra
od ultrafialového po blízké infračervené záření
stejně nemůže pozorovat v celém kosmickém kaleidoskopu.
Astronomové proto potřebují odlišné druhy teleskopů,
jak ve vesmíru, tak i na zemi,
aby plně odhalili tajemství vesmíru...
...a Hubble hraje klíčovou roli
v této zásadní týmové spolupráci mezi teleskopy.
Vesmír vypadá velmi odlišně
ve světle lišících se vlnových délek,
a mnohé vědecké otázky mohou být zodpovězeny
pouze studiem objektů v určitých částech spektra.
Moderní teleskopy jsou často postaveny tak,
aby zkoumaly specifickou vlnovou délku,
malou část elektromagnetického spektra,
ve které jsou skutečnými "experty".
Za současného stavu vývoje technologií,
žádný teleskop, dokonce ani Hubble,
nedokáže pozorovat ve všech vlnových délkách.
Pouze za využití dat získaných různými teleskopy
tak mohou astronomové zkoumat vesmír v největším možném detailu.
Historie formování galaxií
a chemické složení galaxií
jsou pouze dvě z mnoha astronomických hádanek
které by vědci rádi vyřešili.
Pokrok v tomto směru je možný pouze
mapováním vyzařování
přicházejícím od všech různých zdrojů:
hvězd, prachu i plynu.
Každý z nich zanechává svůj podpis v jiných vlnových délkách.
Tak například stejná část vesmíru
zkoumaná Hubblem může být pozorována
přístroji umístěnými na
vesmírné rentgenové observatoři Chandra.
Hubble a Chandra už spolupracovali
mnohokrát v minulosti.
Příkladem je tento snímek
spirální galaxie ESO 137-001.
Zásluhou Hubblova přispění
jsou hvězdy a mlhoviny v galaxiích viditelné.
Chandra nám zase
může ukázat proudy horkého plynu,
které jsou viditelné pouze v rentgenové části spektra.
Hubble ale nespolupracuje pouze s dalšími vesmírnými teleskopy;
spolupracuje také s pozemními dalekohledy -
a zatímco teleskopy na orbitě mají výhodu
nepřítomnosti atmosférických turbulencí,
zařízení na zemi mohou být průběžně inovována
a často mají větší zorné pole.
Dobrým příkladem je Velmi velký dalekohled ESO
na Cerro Paranal v chilské poušti Atacama.
Kupa galaxií Abell 2744
- přezdívaná "Pandořina kupa" -
byla pozorována těmito dvěma rozdílnýma očima.
Kombinovaná data ukázala, že "Pandořina kupa"
není ve skutečnosti jediná kupa, ale výsledek nahloučení
minimálně čtyř rozdílných kup galaxií.
Mnoho požadavků na teleskopový čas teď bude následovat
a zkoumány budou znovu i dříve sledované cíle:
V roce 2015 zkombinovali astronomové starší data z Hubblu
s novými pozorováními z VLT ESO.
Ty druhé byly právě využity k objevu
některých dříve neznámých struktur v prachovém disku
obklopujícím nedalekou mladou hvězdu AU Microscopii.
Pouze díky porovnání s dřívějším snímkem z Hubblu
bylo o stejném objektu zjištěno,
že se některé prvky disku v průběhu času změnily.
Ukázalo se, že tyto vlny se ve skutečnosti pohybují
-- a to velmi rychle --
což je známka průběhu něčeho velmi neobvyklého,
a dosud nevyřešená záhada.
V posledních dvaceti letech se hon na exoplanety
stal významným a velmi slibným
astronomickým oborem;
oborem, ve kterém téměř všechny teleskopy chtějí zanechat vlastní stopu.
Pro tento hon se Hubble spojil
se Spitzerovým infračerveným vesmírným teleskopem.
Společně tyto teleskopy podnikly největší srovnávací výzkum
desítky exoplanet z kategorie horkých Jupiterů.
Mnohočetná pozorování jejich atmosfér
umožnila astronomům detekovat známky
různých prvků a molekul
-- včetně vody --
a rozlišit mezi oblačnými
a bezoblačnými exoplanetami.
Někdy je třeba, aby více než dvojice teleskopů
pracovala společně a dosáhla tak společného cíle.
K pozorování nejranějších fází existence masivní galaxie
formující se v mladém vesmíru, využili astronomové
výkonu čtveřice velkých teleskopů:
Hubblu,
Spitzeru,
Herschelovy vesmírné observatoře ESA
a Keckovy observatoře na Havaji.
Dohromady čtveřice teleskopů pozorovala růst a vývoj
galaktického obra, jak se jevil před 11 miliardami let,
pouhé tři miliardy let po Velkém třesku.
Dalším velkým partnerem Hubblu bude přicházející
Vesmírný teleskop Jamese Webba NASA/ESA/CSA.
Měl by být vypuštěn v roce 2018.
Zatímco Hubble dokáže pozorovat v ultrafialové, viditelné,
a trochu i infračervené části spektra,
James Webb je specializován na infračervenou oblast.
S touto schopností bude
perfektním doplňkem pro Hubble.
Společně pak napíšou další kapitolu
V příběhu úspěšné týmové spolupráce mezi teleskopy.