Pozdravljeni in dobrodošli v prvi oddaji zelo posebnega para Hubblecastovih epizod.
Prejšnji mesec smo vas povabili k pošiljanju vaših vprašanj v zvezi s Hubblom in astronomijo. Vaš odziv je bil neverjeten!
V tej epizodi bomo poskušali odgovoriti na vaša vprašanja, ki se tičejo samega Hubbla,
v naslednji pa si bomo ogledali vprašanja, povezana z znanostjo.
Epizoda 78: Vprašanja in odgovori z dr. J-jem, prvi del
Z nami je dr. J., znan tudi kot dr. Joe Liske.
Veliko vas je spraševalo o tem, kje se Hubble nahaja.
Hubble je seveda v orbiti okoli Zemlje na višini okoli 545 kilometrov,
njegova orbita pa je nagnjena glede na Zemljin ekvator za približno 28,5 stopinj.
Hubble na svoji orbiti potuje s hitrostjo 28000 km/h, kar pomeni, da za en obhod potrebuje pod 97 minut.
Z drugimi besedami, Hubble obkroži Zemljo skoraj petnajstkrat na dan!
In ja, LAHKO ga vidite celo s prostimi očmi, če veste, kam gledati...
Želim si videti Hubbla v vesolju. Kako ga lahko opazujem?
Kje JE Hubble?
Lokacijo Hubbla in cele kopice drugih satelitov in vesoljskih teleskopov najdete tukaj:
Hubble torej ni tam zgoraj prav nič osamljen.
V vesolju je pravzaprav kar gneča. V orbiti okoli Zemlje je veliko ostalih aktivnih satelitov kot tudi vesoljskih razbitin.
Kako je torej možno, da se Hubble nikamor ne zaleti?
Kako lahko Hubble obstane v orbiti, ne da bi se zaletel v ostale stvari? Tam zgoraj je toliko zadev...
V orbitah, podobnih Hubblovi, ni veliko satelitov, zato je trčenje z njimi zelo malo verjetno.
Orbite vidnih vesoljskih razbitin, ki so dovolj velike, da bi lahko povzročile škodo, pazljivo spremljajo.
Tako lahko napovejo, če in kdaj bi lahko te razbitine zadele Hubbla.
Če je trk verjeten, Hubbla ne morejo prestaviti v drugo orbito, saj nima motorjev.
Toda spremenimo lahko njegovo orientacijo in če izogib vesoljski smeti ni možen, potem proti njej obrnejo trdnejšo in manj občutljivo zadnjo stran Hubbla.
Katastrofalen trk, kot je bil tisti, ki je pokončal Hubbla na začetku filma Gravitacija, je zelo, zelo malo verjeten.
Možnost trkov z vesoljskimi razbitinami je vsekakor slabost vesoljskih teleskopov.
Nekateri izmed vas ste želeli izvedeti več o prednostih in slabostih vesoljskih v primerjavi s teleskopi na Zemlji.
Ali imajo teleskopi na Zemlji z uporabo adaptivne optike podobne ali celo boljše zmožnosti v primerjavi s Hubblom?
Ali bodo optični vesoljski teleskopi zaradi adaptivne optike sčasoma odveč?
Veliko mlajša verzija mene je to, vključno z detajli, pravzaprav razložila že v Hubblecastu 6.
Epizoda 6: Spopad velikanov - vesoljski in zemeljski teleskopi
Atmosfera zaustavi nekatere valovne dolžine svetlobe.
Le vesoljski teleskopi - kot je Hubble - ki letijo nad atmosfero,
lahko opazujejo ultravijoličen in infrardeč del spektra, ki sta s tal nevidna.
Poleg tega se vesoljski teleskopi izognejo efektom Zemljine atmosfere, ki razmažejo sliko.
Vendar pa dandanes večji teleskopi na Zemlji že lahko popravljajo to razmazanost
in pravzaprav lahko naredijo slike, ki so bolj ostre, kot Hubblove.
Toda to ne deluje v optičnem delu, ampak pri daljših valovnih dolžinah in samo na relativno majhnih vidnih poljih.
Tako potreba po vesoljskih teleskopih zagotovo še vedno obstaja - celo pri valovnih dolžinah, ki jih lahko opazujemo z Zemlje.
Res je tudi, da ko gre kaj narobe, so težave pri vesoljskih teleskopih seveda veliko večje.
Tako kot sta to ugotovili NASA in ESA iz prve roke pri Hubblu.
Epizoda 41: Hubblovi znanstveniki o njegovi zgodovini
Sferična aberacija, napaka glavnega zrcala, je pomenila, da je bilo ustrezno fokusiranje teleskopa nemogoče.
Medtem ko bi morale biti Hubblove slike ostre kot britev, so namesto tega astronomi imeli velike težave pri razločevanju detajlov njihovih opazovanj.
Nekateri ste hoteli izvedeti, kako so popravili napako Hubblovega primarnega zrcala.
Glavno zrcalo Hubblovega teleskopa je imelo napako. Kako je bila odpravljena?
Hubblu so zgradili kontaktno lečo, imenovano COSTAR.
Ta kos korekcijske optike so namestili na mesto enega izmed Hubblovih instrumentov med prvim servisiranjem.
COSTAR je bil sestavljen iz majhnih zrcal, ki so bila nameščena v del, kjer potuje svetloba.
Tako so popravili snop svetlobe, še preden je dosegel znanstvene instrumente.
Kasneje so zasnovali instrumente, ki aberacijo popravijo kar sami.
Na koncu COSTAR ni bil več potreben, zato so ga odstranili med četrtim servisiranjem teleskopa.
Pred kratkim sem prebral, da je ameriška vlada nekaj svojih vohunskih satelitov dala v uporabo astronomom. Je to res?
Da, ta zgodba je resnična!
Je pa res, da teh satelitov vlada ni uporabljala in nikoli niso bili izstreljeni.
Eden izmed teh teleskopov, podobnih Hubblu, bi bil lahko izstreljen z znanstvenimi nameni.
Prejeli smo tudi številna vprašanja o Hubblovih podatkih.
Kar me zanima o Hubblu, je količina njegovih podatkov. Koliko gigabajtov podatkov proizvede?
Kako shranijo in obdelajo ogromne količine Hubblovih podatkov?
Količina podatkov, ki jih proizvede Hubble, pravzaprav ni tako velika.
Na Zemljo vsak teden pošlje okoli 120 GB podatkov.
To je okoli 26 DVD-jev.
Podatke najprej pošlje v Novo Mehiko,
nato v Nasin Goddard Space Flight Center
in končno v Space Telescope Science Institute v ZDA in v več institutov v Evropi, kjer podatke obdelajo in shranijo.
Mimogrede, po enem letu lahko obsolutno KDORKOLI dostopa do podatkov in jih prosto uporablja.
Ali barve, ki jih prikaže Hubble, dejansko obstajajo tam zunaj? Ali bi jih videli s prostimi očmi?
Da bi lahko odgovorili na to vprašanje, bi potrebovali cel nov Hubblecast.
In ga tudi imamo! Poskusite s Hubblecastom 23: Videti nevidno
Mnogi izmed vas ste bili zaskrbljeni o Hubblovi prihodnosti.
Upravičeno.
Na žalost je Hubble že imel svojo zadnjo pomladitev in ga ne bodo več servisirali.
Njegovo peto in hkrati zadnje servisiranje smo že raziskali v Hubblecastu 28,
kjer smo tudi podali nekaj namigov o končni usodi našega najljubšega teleskopa.
Epizoda 28: Četrto servisiranje
Astronavti bodo izvedli nekaj dodatnih vesoljskih sprehodov, da bi lahko nadomestili nekatere dele, zaradi katerih bo Hubble lahko letel v naslednje desetletje.
Namestili bodo tudi poseben mehanizem, ki bo omogočil prihodnjemu vesoljskemu plovilu, da bo pristal na Hubblu in mu z usmerjanjem pomagal k mirnemu zadnjemu počivališču v oceanu, ko bo nastopil njegov čas.
Hubble torej ne bo trajal večno in čeprav njegova usoda ni 100% znana, se bo najverjetneje spustil nazaj proti Zemlji.
Na svoji poti navzdol bo delno zgorel v Zemljini atmosferi in nato končal svoje življenje nekje v Tihem oceanu.
Toda vsi pravijo, da bo Hubble deloval vsaj do leta 2020, mogoče še celo dlje!
In tako nas čaka še ogromno slik, znanosti in seveda Hubblecastov!
Prihaja pa še nekaj...
To je Vesoljski teleskop James Webb.
V orbito na 1,5 milijona kilometrov stran od Zemlje naj bi ga poslali leta 2018.
Z zrcalom s premerom 6,5 metra bo lahko opazoval bolj oddaljene in šibkejše objekte, kot Hubble.
Nekateri so ga poimenovali Hubblov naslednik.
Toda ali sta ta dva teleskopa resnično primerljiva?
Med njima je pravzaprav veliko razlik.
Toda ta tema si zasluži cel nov Hubblecast, ki si ga bomo ogledali naslednje leto - torej le počakajte in boste videli!
In sedaj, za zaključek prvega dela vprašanj in odgovorov, si poglejmo nekatera žgoča vprašanja, za katera vemo, da odgovore nanje vsi že nestrpno pričakujejo.
NE, nismo našli majhnih zelenih možicev.
Prav tako nismo odkrili Discworlda.
Resnično NE VEMO, ali smo sami, ali ne.
In NE, slike res niso umetne!
Za Hubblecast: dr. J. Tudi tokrat nas je narava presenetila preko naše najbolj divje domišljije.
Hubblecast ustvarjajo ESA/Hubble na Evropskem južnem observatoriju v Nemčiji.
Misija Hubble je projekt mednarodnega sodelovanja med Naso in Evropsko vesoljsko agencijo.