Hubble nu este nici primul, dar nici ultimul telescop în spaţiu, însă este singurul care poate fi mânuit de astronauţi,
în această unică, intimă relaţie dintre om şi maşină, combinat cu istoria observatorului, care a făcut din Hubble o adevărată legendă.
Anul acesta sărbătorim 20 de ani de când Hubble este pe orbită.
Acesta este Hubblecast!
Noutăţi şi imagini de la Telescopul Spaţial Hubble NASA/ESA.
Călătoriţi în timp şi spaţiu cu gazda noastră, Dr. J., alias Dr. Joe Liske.
Bun venit la Hubblecast!
Fascinaţia noastră pentru cerul înstelat are rădăcini încă din primele civilizaţii umane.
În antichitate, grecii şi romanii erau atât de fascinaţi de univers încât şi-au numit zeii după numele planetelor din sistemul nostru solar.
Mult mai târziu, fascinaţia noastră pentru înaltul cerului a fost alimentată de invenţia telescopului,
după care, mult, mult mai târziu, acest lucru a dus la dezvoltarea telescoapelor spaţiale.
La începutul secolului 20, oamenii de ştiinţă au început să se gândească serios la posibilitatea lansării unui telescop în spaţiu.
În 1923 Hermann Oberth, descendent din părinţi român şi german, considerat tatăl telescoapelor spaţiale,
a scris o carte, Die Rakete zu den Planetenräumen, punând pentru prima dată ideile sale pe hârtie.
După cel de-al doilea război mondial, tehnologia folosită în apărare a fost îndreptată spre explorarea spaţială, iar în 1946
astronomul american Lyman Spizer a scris o lucrare prin care a arătat avantajele telescopului spaţial.
Unul din avantaje, bineînţeles, este înlăturarea estompării imaginilor din cauza atmosferei Pământului.
Abia la finalul anului 1960 visul lui Spitzer a început să devină realitate sub forma Marelui Telescop Spaţial,
căruia i s-a dat numele de Hubble.
Proiectul pare că a urmat succesele obţinute de observatoarele mai mici care au orbitat misiunile Apollo de la NASA.
Totuşi, planurile au suferit întreruperi de lungă durată.
În 1970 au urmat zece ani de schimbări în guvernul SUA, care stabilea bugetul NASA.
Războiul din Vietnam a continuat până la mijlocul decadei, şi mai presus de asta, a intervenit criza petrolului care a avut efecte puternice asupra economiei.
Spitzer, care s-a distins ca om de ştiinţă şi promovator motivat, a făcut o campanie neobosită pentru visul său în anii '70: telescopul,
însă problemele bugetare au continuat să stea în calea sa şi în faţa viziunilor sale privind telescopul spaţial.
În final, ideea unei colaborări internaţionale a făcut ca visul său să se apropie pas cu pas de realitate.
Agenţia Spaţială Europeană a păşit la finalul anilor '70 ca un alt "părinte" pentru telescopul în discuţie,
punând la dispoziţie nu numai finanţarea, dar şi puterea oamenilor şi practic energia sub forma celulelor solare - energia vitală a observatorului alimentat de puterea solară.
ESA a construit şi instrumentele de primă generaţie a observatorului, FOC - Obiectivul observatorului.
În 1983, Marele Telescop Spaţial a fost botezat Telescopul Spaţial Hubble, după numele celebrului astronom Edwin P. Hubble.
Cu toate finanţările şi având şi numele oficial, proiectul încă a întâmpinat dificultăţi.
Contractorii care au construit oglinda navetei spaţiale au rămas fără buget şi în criză de timp.
Acest lucru a amânat lansarea telescopului până la începutul anului 1986 când părea că telescopul era gata să fie lansat în spaţiu în toamnă.
Apoi, în mod tragic, la 28 ianuarie 1986, echipa de 7 membri ai navetei spaţiale Challenger au murit într-o explozie, imediat după lansarea ei.
După şocul cu dezastrul Challenger, NASA a oprit misiunile spaţiale din 1986 până în 1988 pentru a îmbunătăţi siguranţa astronomilor.
În timpul imobilizării la sol a programului spaţial, inginerii au continuat să lucreze la Hubble in casa sa temporară - o cămară.
Într-o dimineaţă senină din aprilie 1990, naveta spaţială Discovery cu un echipaj de cinci astronauţi au dus Hubble la destinaţia sa,
la 600 km deasupra Pământului, zeci de ani după conceptul iniţial.
Celebrările s-au sfârşit rapid, atunci când după ce Hubble a fost deja lansat, oamenii de ştiinţă au descoperit o aberaţie sferică în oglinda primară a telescopului spaţial.
Distorsiunea imaginilor - ca un halou - era rezultatul unei incredibile defecţiuni de 2 microni pe suprafaţa oglinzii primare.
Adică echivalentul grosimii a două foi de hârtie obişnuită.
Dar a fost suficient pentru ca să distorsioneze imaginile, să frustreze oamenii de ştiinţă şi ingineri şi să facă mass-media şi contribuabilii să-i ridiculizeze.
Hubble devenise sinonim cu un eşec extrem de costisitor.
Dar ca orice legendă, Hubble s-a apărat.
Dorind să corecteze oglinzile şi să instaleze noi instrumente, ca parte a planului de întreţinere,
prima misiune de service la Telescopul Spaţial Hubble a fost lansată în decembrie 1993.
Printre cei şapte membri ai echipajului, s-a aflat şi astronautul european Claude Nicollier.
Astronauţii au adus astfel Hubble înapoi la gloria gândită de creatorii săi.
Pachetul COSTAR era echivalentul lentilelor de corecţie, dar la o scară mult mai mare, de dimensiunea unui frigider.
Un alt nou instrument a fost instalat pe Hubble - Camera 2 Planetară şi de Câmp Deschis,
care avea lentile de corecţie şi capacitate de detectare ultraviolete extrem de mare.
În următorii 17 ani, Hubble practic a schimbat modul în care vedem Universul şi a descoperit multe adevăruri ştiinţifice noi, fundamentale.
În următorul Hubblecast, vom explora câteva astfel de descoperiri ştiinţifice, din ultimii douăzeci de ani.
Anul trecut, astronomii au vizitat observatorul spaţial veteran pentru a cincea oară.
Publicul a fost cucerit de călătoriile spaţiale dramatice, care au stabilit rezultate în timp şi, cu siguranţă, de rezistenţă.
Înlocuind lentilele greoaie ale telescopului cu noul pachet COSTAR
astronauţii au instalat camera cea mai puternică aflată acum în spaţiu - Camera 3 Spaţiu Deschis, alături de Spectrograful Cosmic.
De la ceea ce a însemnat o idee greu de materializat până la ce s-a realizat şi s-a recunoscut, Hubble este într-adevăr un star!
În onoarea lui Hubble, la 20 de ani de aniversare, vom lansa o nouă imagine a website-ului european Hubble: spacetelescope.org.
Rămâneţi cu noi, deschiderea paginii va fi pe 22 aprilie.
V-a vorbit Dr. J., de la Hubblecast.
Din nou, natura ne-a surprins peste imaginaţia noastră sălbatică.
Hubblecast - Observatorul Sud-European ESA/Hubble din Germania.
Misiunea Hubble este un proiect de cooperare internaţională dintre NASA şi Agenţia Spaţială Europeană.
Acum, că am explicat despre Hubble, informaţi-vă şi despre telescoapele de la sol.
ESAcast evidenţiază cel mai bine datele primite de la Observatorul Sud-European şi de la telescoapele sale puternice,
care redau imaginile din înaltul Munţilor Anzi din Chile, emisfera sudică, cel mai bun loc pentru observaţiile astronomice. (Subtitrarea: Mona379)