Mihotavé barvy na tomto novém snímku ukazují úžasnou komplexitu planetární mlhoviny PN M2-9,
lépe známé jako "dvoutrysková mlhovina".
Nový snímek Hubblu zvýrazňuje schránky a uzly rozpínajícího se plynu v ohromujícím detailu.
Planetární mlhoviny se staly objekty v několika z výběru těch nejúžasnějších snímků Hubblu.
Navzdory svému názvu však nemají tyto objekty s planetami nic společného.
Staří astronomové, kteří je pozorovali, věděli, že nepředstavují planety - nepohybovaly se totiž napříč oblohou -
toto jméno však obdržely z důvodu své podobnosti vzdáleným planetám v tehdejších dalekohledech.
Když se objevily lepší dalekohledy, astronomové mohli pozorovat jejich jemnější strukturu a odhalit tak jejich pravou podstatu.
Jde o ohromné obálky plynu, vznikající při kolapsu hvězd podobných Slunci, které vyčerpají své palivo a odhodí své vnější vrstvy.
Tyto obálky jsou poté zahřáty, ionizovány a ozářeny ostrým ultrafialovým zářením z horkého jádra hvězdy, které zůstalo v srdci mlhoviny
což vede k úžasné světelné show, podobné této.
Tyto mlhoviny září ve všech možných nádherných barvách z důvodu přítomnosti různých druhů plynu
Například slavná prstencová mlhovina září jasnými modrozelenými, červenými a oranžovými odstíny
způsobenými oblastmi zářícího kyslíku, vodíku a dusíku.
Dvoutrysková mlhovina má poněkud odlišné vzezření než prstencová mlhovina
neboť je tvořena dvěma duhově zbarvenými laloky materiálu rozpínajícího se do stran od středu mlhoviny.
Původ této zvláštní struktury je schován v jádru mlhoviny samotné.
Dvoutrysková mlhovina je bipolární mlhovinou a její charakteristický tvar pravděpodobně způsobuje
možnost, že jsou v jejím jádru hned dvě hvězdy.
V lalocích počínaje středem hvězdného systému a rozpínajíce se horizontálně jako jakési žíly,
můžeme pozorovat dva slabé body modrého odstínu.
Jsou to prudké dvojité výtrysky plynu, směřujícího do okolního vesmíru.
Proudy plynu opouští hvězdný systém závratnou rychlostí přes milion kilometrů za hodinu.
V průběhu své cesty pomalu mění svoji orientaci,
pomalu se stáčejíc vesmírem, podobně jako voda ze zahradního postřikovače.
Tento fenomén můžeme opět přisoudit dvojici hvězd zřejmě obíhajících v jádru mlhoviny.
Navzdory vysoké kvalitě tohoto snímku zůstává binární hvězdný systém i jeho mlhovina záhadou.
Hubble má tedy stále co zkoumat - my se zatím můžeme dále kochat krásou tohoto objektu z velké dálky.
Přepsáno dle ESA/Hubble, překlad VS.