Telescopul Spaţial Hubble NASA/ESA sărbătoreşte 17 ani, oferind una din cele mai panoramice imagini luată vreodată.
Focul violent de artificii stelare din Carina Nebula.
Acesta este Hubblecast!
Noutăţi şi imagini de la Telescopul Spaţial Hubble NASA/ESA.
Călătoriţi în timp şi spaţiu cu gazda noastră, Doctor J., alias Dr. Joe Liske.
Bun venit la Hubblecast!
Pe 24 aprilie, sărbătorim a 17-a aniversare a lui Hubble în spaţiu.
În aceşti 17 ani de explorare în Univers,
Hubble a făcut peste 800.000 de observaţii şi a fotografiat mai mult de 25.000 de corpuri din spaţiu.
A fotografiat Universul şi a căutat în spaţiu, orbitând în jurul Pământului cu o viteză incredibilă de 28.000 km/oră.
În 17 ani a înconjurat Pământul de aproape 100.000 ori.
Un total de 4 miliarde de km. Cât distanţa până la Saturn!
Astăzi, celebrăm 17 ani de la lansarea Hubble, oferindu-vă imaginea de la peste 50 de ani-lumină distanţă
a lui Carina Nebula, cea mai tumultoasă regiune, unde se nasc şi mor stelele.
În emisfera sudică, nu departe de Crucea Sudului, se află constelaţia Carina, sau Corabia.
Aici, la 8.000 ani-lumină, se află imensa Carina Nebula.
Imaginea nouă dată de Hubble despre Carina Nebula ne dezvăluie procesul de naştere a unei stele, în cel mai mic detaliu.
Peisajul bizar al nebuloasei este sculptat de acţiunea vântului stelar şi de radiaţia ultravioletă a stelelor monstru care stăpânesc acest infern.
În centrul nebuloasei găsim Eta Carinae, o stea estimată a fi de 100 de ori mai masivă decât Soarele nostru.
Este în faza finală a vieţii sale scurte, urmând să explodeze,
aşa cum indică cei doi lobi de gaze şi praf stelar, care prevestesc explozia într-o supernovă titanică.
Eta Carinae a fost locul unui cataclism gigantic acum aproape 150 ani, când a devenit, temporar, una din cele mai strălucitoare stele din emisfera sudică.
Steaua a rămas unul din cele mai mari mistere din istoria stelară a astronomiei.
Privind mai aproape nebuloasa, găsim o serie de trăsături foarte interesante.
Coloane de gaze şi praf stelar indică mărturii evidente a stelelor care se nasc în interiorul acestora.
Aburi de gaze sunt aruncaţi din coloane şi învăluiţi în gazele din jur, ca un furtun de incendiu lovind un zid de nisip.
Jeturile sunt proiectate dinspre noile stele în formare, ascunse în interiorul coloanelor.
Peste tot găsim pepite mici de hidrogen molecular rece şi praf stelar, globule numite Bok, care sunt modelate în cadrul nebuloasei.
Marginile sunt strălucitoare, ceea ce arată că ele au fost iradiate de stelele extrem de fierbinţi din jur.
S-a presupus că stelele se pot forma în interiorul acestor coconi de praf stelar.
Din 2007, Hubble a operat cu o capacitate redusă, după ce una din camerele de luat vederi a fost scoasă din uz din cauza unui scurt-circuit.
În septembrie 2008 a fost planificată a cincea misiune de reparare, folosind naveta spaţială a NASA.
Vor fi astfel instalate două instrumente noi şi se vor aduce mai multe îmbunătăţiri telescopului.
Carina Nebula reprezintă doar un exemplu de ce poate face Hubble.
În fiecare zi, Hubble oferă 10 gigabiţi de date; adică 30 terabiţi în peste 17 ani de funcţionare.
Performanţa lui Hubble reprezintă o adevărată mină de aur pentru astronomii din Europa şi SUA.
În fiecare zi, se transferă 66 gigabiţi de date şi absolut oricine are acces la aceste date prin Internet.
Mai mult de 7.000 de lucrări ştiinţifice au fost publicate, pe baza observaţiilor făcute de Hubble,
iar acest lucru face din Hubble cel mai productiv instrument ştiinţific existent vreodată.
V-a vorbit Dr. J., de la Hubblecast.
Din nou, natura ne-a surprins peste imaginaţia noastră sălbatică...
Hubblecast - Observatorul European din Germania ESA/Hubble.
Misiunea Hubble este un proiect de cooperare internaţională dintre NASA şi Agenţia Spaţială Europeană. (Subtitrarea: Mona379)