La 3,2 miliarde ani-lumină distanţă de Pământ, un grup de astronomi a văzut, pe viu, cu ajutorul Hubble,
ceva ce nu au crezut că vor putea vedea.
Acesta este Hubblecast!
Noutăţi şi imagini de la Telescopul Spaţial Hubble/NASA. Călătoriţi în timp şi în spaţiu cu gazda noastră, Doctor J.
Există multe galaxii de diferite forme şi dimensiuni în Universul cunoscut astăzi.
Aproape jumătate din ele sunt eliptice, sărace în gaze, care nu dau naştere la formarea stelelor acum,
în timp ce, cealaltă jumătate au forme spiralate, neregulate, bogate în gaze, cu o activitate febrilă în formarea stelelor.
Studierea lor a arătat că, galaxiile sărace în gaze se găsesc aproape de centrul roiului de galaxii bogate în gaze,
în timp ce, galaxiile în spirală sunt mult mai singuratice.
Cu toate acestea, observarea spaţiului şi al Universului îndepărtat a mai arătat că,
atunci când Universul era aproape la jumătatea vârstei din prezent, lucrurile stăteau altfel.
Atunci, numai una din zece galaxii era săracă în gaze.
Se pune astfel întrebarea: De unde provin galaxiile sărace în gaze, pe care le vedem acum?
Aparent, se pare că a avut loc un fel de proces de transformare,
dar, deoarece evoluţia unei galaxii are loc în miliarde de ani, astronomii nu au putut vedea acest proces "pe viu" până acum.
Noile studii, cu ajutorul Hubble şi cu o echipă internaţională condusă de Luca Cortese de la Universitatea Cardiff din Marea Britanie,
au oferit cele mai bune exemple pentru a data în timp această metamorfoză.
"Priveam spre roiul Abell 2667 şi am văzut că această galaxie s-a prăbuşit în centrul roiului,
cu o viteză de aproximativ 3,5 milioane km/oră,"
Câmpul gravitaţional mare al lui Abell 2667 este generat atât de materia neagră din roi, cât şi de gazele fierbinţi şi de sutele de galaxii.
Când galaxia emană în interiorul roiului gazele proprii, stelele sunt împrăştiate de plasma fierbinte din roi,
care atinge temperaturi de peste 10 până la 100 milioane de grade.
Forţele de flux ale roiului contribuie şi ele la acest proces distructiv.
Se aseamănă cu fluxul şi refluxul oceanelor noastre.
Ambele procese - forţele fluxului şi "presiunea" rezultată din gazul fierbinte din roi - sunt asemenea celor care afectează cometele în sistemul nostru solar.
De aceea, oamenii de ştiinţă au numit această spirală ciudată, cu coadă, "Galaxia Cometă".
"Vedem o galaxie unică, transformată prin căderea proprie spre centrul roiului."
"Ce vedem de fapt, este o galaxie spiralată plină de gaze, cu o coadă de stele albastre, în formare."
"Şi în jurul acelor stele, sunt multe gaze împrăştiate cu forţă."
Alte stele răzleţe au fost şi ele depistate pe lângă galaxia-mamă, lucru care va îmbătrâni galaxia prematur.
Chiar dacă masa este ceva mai mare decât cea a galaxiei Milky Way, spirala va pierde inevitabil din gaze şi praf,
şi de aici, şansa de a genera ulterior noi stele, devenind probabil o galaxie săracă în gaze, cu o populaţie îmbătrânită de stele roşii.
Totuşi, în mijlocul acestor distrugeri, forţele de flux puternice din roi au atras un proces de formare a noilor stele.
Hubble a mai văzut şi alte efecte spectaculare în masa imensă a roiului Abell 2667.
Arcul albastru gigant, văzut imediat lângă centrul roiului, este o imagine mărită şi distorsionată a unei galaxii din fundal
văzută prin lentile gravitaţionale, formată de enorma concentraţie de masă a roiului.
Aproape de centrul roiului, se vede altă curiozitate: o lumină puternică, albastră, provenită de la milioanele de stele create în aşa numitul potop de răcire.
Unele gaze fierbinţi din roi se răcesc, luând forma unei structuri de filament, căzând spre miezul roiului,
dând astfel naştere la o serie de stele albastre strălucitoare în jur.
Asta e imaginea cea mai clară al acestui fenomen.
Combinând imaginile în infraroşu şi raze X primite de la Hubble, Spitzer, Chandra, VLT şi Keck,
putem vedea descoperirea ca o nouă trăsătură de penel într-un tablou
în care s-au format încet galaxiile, prin interacţiuni violente cu mediul roiului.
Deşi mai sunt multe de descoperit, aceste elemente aduc o nouă lumină la natura misterioasă
care ne descoperă secretele sale ascunse.
V-a vorbit Dr. J. de la Hubblecast.
Din nou, natura ne-a surprins peste imaginaţia noastră sălbatică...
Hubblecast - Observatorul European din Germania.
Misiunea Hubble este un proiect de cooperare internaţională dintre NASA şi Agenţia Europeană Spaţială. (Subtitrarea: Mona379)